Kaliumelektrode

En kaliumelektrode er en elektrode som benyttes til å bestemme konsentrasjon av kaliumioner i løsninger. Kaliumelektroden er en @ioneselektiv elektrode (ISE). I likhet med andre ISE består kaliumelektroden av en referanseelektrode og en måleelektrode. I referanseelektroden er forholdene konstante, og måleelektroden har en ionespesifikk membran. Hos kaliumelektroden består denne membranen som oftest av polymerer besatt med antibiotikumet valinomycin. Det finnes også glassmembraner som har en sammensetning som gir stor affinitet for kalium, men disse er ikke like selektive og vil derfor kunne slippe gjennom andre ioner (1).

Antibiotikumet valinomycin som vist i figur 1 er en syklisk forbindelse som fungerer som en nøytral ionetransportør, en såkalt ionofor. I en kaliumelektrode vil ionoforen valinomycin i membranen øke permeabiliteten for kalium (2), og kaliumkonsentrasjonsforskjellene mellom prøveløsning og målelelektrode vil avgjøre retningen av kaliumdiffusjonen. Diffusjonene av kaliumioner vil skape en elektrisk spenning over membranen og vil dermed gi et potensiale man kan måle på. Dette potensialet vil måles opp mot referanseelektrodens potensialet, og potensialforskjellen vil være proporsjonal med aktiviteten til kaliumionene i prøveløsninga (3).

I medisinsk sammenheng vil måling av kalium ofte gjøres i sammenheng med andre ioner, for eksempel natrium. Elektrodene vil da være innebygget i det samme instrumentet, for eksempel i Rapidlab 348 analysator.



1. Fundamentals of clinical chemistry, Tietz. 6th Ed. Saunders Elsevier, ISBN 978-0-7216-3865-2, side 87. 2. [] (18.09.12) 3. [] (19.09.12) Figur 1: http://en.wikipedia.org/wiki/File:Valinomycin.svg, (19.09.12)
 * Referanser**