Matrikseffekt

I kjemiske analyser oppstår det noen ganger det man kaller matrikseffekt. Matrikseffekten refererer til komponenter som blir med i prøver, men som ikke hører til analytten. Altså den delen av prøven man ikke vil analysere men allikevel blir med i analysen. Denne effekten kan ha betydelig påvirkning av prøvesvaret og prøvekvaliteten. Det som skjer er at partikler, løsemiddel og alle serummakromolekyler gir lysspredning av lyset som blir brukt til analysen. Ulike komponenter kan også ha like kjemiske egenskaper som analytten og disse blir registrert og tatt med som konsentrasjon i tillegg til konsentrasjonen til analytten.

Lipoproteiner og kylomikroner i lipemiske serum gir den høyeste bakgrunns interferensen. Med hensiktsmessige fortynninger, er den relative intensiteten av lysspredning fra en lipemisk prøve mindre enn lysspredningen for utfellinger av antiserum og tilsvarende mindre fortynnede prøver blir brukt.

Den mest effektive fremgangsmåten for å forebygge og begrense matrikseffekten er å lage en kalibreringskurve der man bruker prøver med kjent konsentrasjon til analytten og der man eliminerer blindprøven. Deretter prøver man å anslå ved å sammenligne svaret/kalibreringskurven fra analytten med ukjent konsentrasjon.

I tilfeller der man ikke vet hvor stor matrikseffekten er, kan man bruke «standard addition method» i denne teknikken er responsen fra analytten målt og lagret. Man kan deretter bruke f.eks. en elektrode som er selektiv for analytten, deretter tilsettes et lite volum av standard løsningen og man måler på nytt responsen. Ideelt sett skal den konsentrasjonen på standardløsningen øke konsentrasjonen på analytten. Volumet på standardløsningen bør være så lite som mulig for å forstyrre matriksen minst mulig.

store partikler, slik som støv, kan også forårsake betydelig bakgrunnsinterferens. Slike bakgrunns forstyrrelser er kontrollert ved å filtrere alle buffere og antiserum før man analyserer.

Referanser
Bøker Skoog, West, Holler, Crouch; Fundamentals of analytical chemistry. Brooks/Cole, 8. Utg. (s. 178). Burtis, C. A.; Ashwood, E. R.; Bruns, D. E., & Sawyer, B. G., Tietz - Fundamentals of clinical chemistry. Saunders, 2008, 6. utg. (s.82).

Nettsteder http://goldbook.iupac.org/M03759.html http://pweb.furst.no/norip/nkk/RV/Generelt.pdf (24.10.12) http://en.wikipedia.org/wiki/Matrix_(chemical_analysis) (20.10.13)